שיעור אחד נקודה שתיים - Make.com: בניית Scenarios מאפס ו-Maia AI Builder

שלום לכולם וברוכים הבאים לשיעור אחד נקודה שתיים.

בשיעור הקודם הכרנו את עולם האוטומציות מבחינה תיאורטית. למדנו למה עסקים צריכים אוטומציות, הכרנו את ארבעת הכלים המובילים, והבנו איך לחשב ROI. היום, לא מדברים. בונים.

השיעור הזה הוא מאה אחוז מעשי. בסוף השיעור יהיה לכם Scenario פונקציונלי ב-Make.com שמחבר בין כמה שירותים אמיתיים. טופס שמגיע מלקוח, שמור את הנתונים ב-Google Sheets, ושולח מייל אישור אוטומטי. זה הדבר שיכול לחסוך לעסק שעות עבודה מדי שבוע.

[מעבר שקף]

הנה מה שנכסה היום. ראשית, נכיר את ממשק Make.com, את ה-Canvas, ה-Sidebar, ה-Toolbar, ואת המונחים הבסיסיים. שנית, נבנה Scenario ראשון מאפס, צעד אחרי צעד. Trigger, Modules, Connections, ו-Data Mapping. שלישית, נשתמש ב-Maia AI Builder, התכונה שמאפשרת לתאר מה רוצים בשפה טבעית ו-Make בונה את ה-Scenario. ולבסוף, נבנה תרחיש מלא ומעשי: ליד נכנס דרך Webhook, שומרים ב-Google Sheets, ושולחים מייל אוטומטי ללקוח.

[מעבר שקף]

בואו נפתח את Make.com ונכיר את הבית החדש שלנו.

כשנכנסים לחשבון, הדף הראשי הוא ה-Dashboard. משמאל יש תפריט ניווט. Scenarios זה רשימת כל האוטומציות שלנו. Connections זה כל החיבורים לשירותים חיצוניים כמו Gmail ו-Google Sheets. Data Stores זה מסדי נתונים פנימיים של Make. ו-Templates זה אוסף תבניות מוכנות שאפשר להשתמש בהן כנקודת התחלה.

כשיוצרים Scenario חדש, נכנסים ל-Canvas. ה-Canvas הוא האזור הגרפי שבו בונים את האוטומציה. הוא הלב של Make. כאן גוררים, מחברים, ומסדרים את ה-Modules.

בחלק העליון יש Toolbar עם כפתורי הרצה ועריכה. כל Scenario מורכב מ-Modules. כל Module הוא צעד אחד בתהליך. קריאה מ-Gmail, כתיבה ל-Google Sheets, שליחת הודעה. ה-Modules מחוברים בסדר מסוים, ונתונים זורמים משמאל לימין.

[מעבר שקף]

לפני שנבנה, צריך להכיר את השפה של Make. יש כמה מונחים שחוזרים כל הזמן.

Scenario הוא האוטומציה השלמה שלנו. מהתחלה ועד הסוף. למשל, "שלח מייל כשמגיע ליד חדש". כל מה שקורה בין הטריגר לפלט זה ה-Scenario.

Module הוא צעד בודד. כל פעולה שמבצעים היא Module. "קרא מייל" זה Module. "כתוב שורה ב-Google Sheets" זה Module. "שלח הודעה" זה Module.

Trigger הוא ה-Module הראשון. הוא מחליט מתי ה-Scenario מופעל. "כשמגיע מייל חדש" זה Trigger. "כל יום בשעה שמונה" זה Trigger. "כשמישהו שולח טופס" זה Trigger.

Connection הוא החיבור בין Make לשירות חיצוני. כדי שMake יוכל לקרוא מ-Gmail, צריך Connection ל-Gmail שמכיל הרשאות גישה. Connection שנוצר פעם אחת, שמור לכל ה-Scenarios שלנו.

Operation היא יחידת התמחור של Make. כל פעם שModule רץ זו פעולה אחת. Scenario עם חמישה Modules שרץ מאה פעם, זה חמש מאות Operations. חשוב להבין את זה כי Make מחייב לפי Operations.

Bundle היא חבילת נתונים אחת. אם Gmail מביא שלושה מיילים חדשים, זה שלושה Bundles. Make מעבד כל Bundle בנפרד.

[מעבר שקף]

כל Scenario מתחיל ב-Trigger. יש שלושה סוגים עיקריים.

הסוג הראשון הוא Scheduled Trigger. הוא מופעל לפי לוח זמנים. כל שעה, כל יום, כל שני. Make בודק באופן פעיל אם יש משהו חדש לעשות. מתאים לדברים שלא קורים בזמן אמת, אבל יכול לבזבז Operations כי Make בודק גם כשאין שום דבר חדש.

הסוג השני הוא Instant Trigger, שעובד דרך Webhook. הוא מופעל מיד כשקורה אירוע. השירות החיצוני מודיע ל-Make שקרה משהו. זה המהיר ביותר, בלי שום עיכוב. מתאים ל-WhatsApp, Typeform, ולרוב טפסי האתר.

הסוג השלישי הוא Watch Trigger. Make מסתכל על שירות ומחכה לשינוי. "תסתכל על Google Sheets, כשמגיעה שורה חדשה, התחל לרוץ". זה שלב ביניים בין השניים.

כלל אצבע חשוב: אם אפשר, השתמשו ב-Instant Webhook. הוא הכי מהיר ויעיל ולא מבזבז Operations על בדיקות ריקות.

[מעבר שקף]

עכשיו בונים ביחד. תעקבו אחרי על המסך שלכם.

שלב ראשון: לחצו על "Create a new scenario". ה-Canvas נפתח ריק.

שלב שני: יש עיגול ריק באמצע עם סימן פלוס. זה ה-Module הראשון שלנו. לחצו עליו.

שלב שלישי: נפתח חלון חיפוש. כתבו "Google Sheets" ובחרו אותו מהרשימה.

שלב רביעי: בחרו "Watch New Rows", זה הטריגר שמסתכל על שורות חדשות בגיליון.

שלב חמישי: Make מבקש Connection. לחצו "Add". ייפתח חלון לחיבור חשבון Google. אשרו את הגישה. Connection שנוצר פעם אחת שמור לכל ה-Scenarios.

שלב שישי: אחרי שה-Connection מוכן, בחרו את ה-Spreadsheet ואת ה-Sheet. לצורך התרגיל, צרו Spreadsheet בשם "לידים" עם עמודות: שם, אימייל, טלפון, תאריך.

שלב שביעי: הגדירו "Maximum number of results" לאחד. בזמן בדיקות, אחד מספיק.

[מעבר שקף]

עכשיו מגיעים לחלק הכי חשוב של Make, Data Mapping.

Data Mapping הוא חיבור בין נתוני פלט של Module אחד לנתוני קלט של Module אחר. זו המיומנות המרכזית ב-Make. מי שמבין Data Mapping יכול לבנות כל דבר.

כל Module מוציא נתונים, שנקראים Output. ה-Output הזה זמין לכל Module שבא אחריו.

הנתונים מוצגים כ-Tokens, בלוקים קטנים עם שם השדה. כשאתם רואים Token, זה אומר: "הכנס כאן את הערך הזה מהשלב הקודם".

אפשר לשלב Tokens עם טקסט רגיל. לדוגמה בשדה Subject של מייל: "שלום" ואז Token של שם הלקוח, "קיבלנו את פנייתך". ה-Token יוחלף בשם האמיתי.

אפשר גם להשתמש בפונקציות. Make יש מאות פונקציות מובנות. לדוגמה, פונקציית formatDate ממירה תאריך לפורמט ישראלי. פונקציית upper ממירה לאותיות גדולות. פונקציית trim מוחקת רווחים מיותרים. פונקציית if מאפשרת להכניס טקסט שונה לפי תנאי.

[מעבר שקף]

עכשיו מוסיפים את ה-Module השני, פעולה שתקרה כשמגיעה שורה חדשה.

לחצו על הפלוס שמופיע משמאל ל-Module הראשון. בחרו "Gmail" ואז "Send an Email".

שוב, אם זה חיבור חדש, תצטרכו Connection ל-Gmail ולתת הרשאות.

עכשיו ה-Module של Gmail מבקש: To, Subject, ו-Content. לחצו על שדה To. תראו כפתור קטן בצד, לחצו עליו לפתוח את Data Picker. יופיע עץ של נתונים שמגיעים מה-Trigger. מצאו את שדה האימייל ולחצו עליו. האימייל יוכנס לשדה.

לשדה Subject כתבו טקסט עם Token: "שלום" ואז Token של שם, "קיבלנו את פנייתך".

כלל זהב: תמיד בדקו שה-Data Mapping נכון לפני שמריצים.

[מעבר שקף]

פילטר מאפשר לומר ל-Make: "המשך רק אם התנאי הזה מתקיים".

איך מוסיפים פילטר? לוחצים על הקו שמחבר בין שני Modules. נפתח ממשק פילטר.

לדוגמה: "המשך רק אם האימייל מכיל @". כך לא נשלח מייל לכתובות לא תקינות.

אפשר לשרשר מספר תנאים עם AND או עם OR. כלומר, "שם לא ריק" ו-"אימייל מכיל @" ביחד.

סוגי תנאים: שווה, לא שווה, מכיל, לא מכיל, גדול מ, קטן מ, ריק, לא ריק.

כלל: תמיד הוסיפו פילטר אחרי ה-Trigger. זה ימנע עיבוד של נתונים לא רלוונטיים וחיסכון ב-Operations.

[מעבר שקף]

ה-Scenario מוכן. עכשיו מריצים ובודקים.

כפתור Run Once הוא הרצת בדיקה חד פעמית. לחצו עליו. Make ירוץ פעם אחת ויראה לכם מה קרה.

אחרי ההרצה, תראו מעל כל Module מספר ירוק קטן. זה כמה Bundles עברו דרכו. לחצו על המספר ותוכלו לראות בדיוק את הנתונים שעברו.

ב-History, שנמצא בתפריט של ה-Scenario, תראו את כל ההרצות, מתי רצו, כמה Operations נצרכו, ואם הייתה שגיאה.

כדי שה-Scenario ירוץ אוטומטית, צריך להפעיל את ה-Scheduling. בחרו כמה פעמים בשעה או ביום.

טיפ חשוב: בזמן פיתוח, השאירו את ה-Scenario כ-Off. רק כשסיימתם ובדקתם, הפעילו. ככה לא מבזבזים Operations על בדיקות.

[מעבר שקף]

מה קורה כשמשהו הולך לא כשורה? כשה-API של Gmail נופל? כשמישהו הכניס פורמט מייל שגוי?

ל-Make יש מנגנון Error Handling מובנה.

ה-Break הוא ברירת המחדל. אם Module נכשל, Make עוצר את ה-Scenario ומסמן שגיאה ב-History.

Ignore אומר ל-Make להמשיך הלאה גם אחרי שגיאה. זה יכול להיות מסוכן ולגרום לנתונים אבודים, אז צריך להשתמש בזהירות.

Retry גורם ל-Make לנסות שוב כמה פעמים. טוב לשגיאות רשת זמניות.

Error Handler Route הוא הגישה המקצועית. מוסיפים ענף שגיאה. אם קורה שגיאה, Make רץ בנתיב שני. לדוגמה: שגיאה בשליחת מייל, שלח הודעת Slack למנהל.

לכל Scenario שנכנס לפרודקשן, חייב Error Handler. בשיעור אחד נקודה שלוש נכנס לזה לעומק.

[מעבר שקף]

בסוף אלפיים ועשרים וארבע ותחילת אלפיים ועשרים וחמש, Make השיקה משהו ששינה את הכללים: Maia AI Builder.

מה זה Maia? זה עוזר AI בתוך Make שיכול לבנות Scenarios שלמים מתיאור בשפה טבעית. מתארים מה רוצים בעברית, ו-Maia בונה.

לדוגמה: "כשמגיע ליד חדש מ-Typeform, הוסף אותו ל-Google Sheets ושלח מייל אישור לאדם שמילא".

Maia מבינה את הבקשה ויוצרת Scenario עם ה-Modules הנכונים, ה-Connections, וה-Data Mapping.

זה לא קסם מושלם. לפעמים צריך לתקן פרטים. אבל בתשעים אחוז מהמקרים זה נקודת התחלה מצוינת שחוסכת המון זמן.

איפה מוצאים את Maia? בדף יצירת Scenario חדש, לחצו על "Build with AI" במקום "Create new scenario".

[מעבר שקף]

עכשיו Demo חי של Maia.

לחצו על "Build with AI". ייפתח ממשק שיחה. נכתוב בעברית: "כשמגיע מייל חדש ל-Gmail עם הנושא ליד חדש, שמור את שם השולח ואת תוכן המייל ב-Google Sheets בגיליון בשם לידים, ואז שלח הודעת Slack לערוץ sales שמגיע ליד חדש".

Maia תיקח כמה שניות, ותייצר Scenario עם שלושה Modules: Gmail Watch, Google Sheets Add Row, ו-Slack Send Message. עם Data Mapping ראשוני.

עכשיו עוברים על כל Module ובודקים שה-Data Mapping נכון. לפעמים Maia תמפה שדה לא נכון. זה בסדר, מתקנים.

אם מצאתם בעיה, אפשר לומר ל-Maia מה לתקן. "שדה האימייל צריך להיות מהשולח ולא מהנמען". היא תעדכן.

מה שחשוב לזכור: Maia היא כלי מצוין לנקודת התחלה. אבל תמיד חייבים לבדוק ולתקן. לעולם אל תסמכו עיוורון על מה שהיא בנתה.

[מעבר שקף]

יש עוד תכונה חדשה וחשובה: AI Agent Node.

מאלפיים עשרים וחמש, אפשר להוסיף ל-Scenario Module מיוחד בשם AI Agent. זה לא רק "שלח לChatGPT ותחזור עם תשובה". זה סוכן AI שיכול לקבל החלטות, לבחור בין כלים שונים, ולנהל שיחה רב-שלבית.

דוגמה: Scenario שמקבל מייל מלקוח, מעביר אותו ל-AI Agent, וה-Agent מחליט: האם זו תלונה? שאלה? בקשה להצעת מחיר? לפי ההחלטה, ה-Agent מפעיל Tool שונה. פתיחת כרטיס ב-CRM, שליחת מחירון, או ניתוב לתמיכה אנושית.

ה-AI Agent יכול להשתמש בכלים שהם Modules רגילים ב-Make: שליחת מייל, חיפוש ב-Google, קריאה מ-Database.

זה מה שהופך Make מכלי אוטומציה פשוט לכלי בניית סוכני AI. נכנס לזה לעומק בשיעור אחד נקודה שלוש.

[מעבר שקף]

עכשיו בונים ביחד תרחיש שאפשר להשתמש בו מחר בבוקר בעסק אמיתי.

התרחיש: לקוח ממלא טופס ביצירת קשר באתר. אנחנו רוצים שלושה דברים: לשמור אותו ב-Google Sheets, לשלוח לו מייל אישור, ולקבל התראה בעצמנו.

שלב ראשון, ה-Trigger: נשתמש ב-Webhooks, Custom Webhook. Make יתן לנו URL ייחודי. כשנשלח בקשה ל-URL הזה, ה-Scenario יופעל מיד. זה ה-Instant Trigger האמיתי.

לחצו: Add Module, בחרו Webhooks, בחרו Custom Webhook, לחצו Create. שמרו את ה-URL שמופיע.

שלב שני, Google Sheets: הוסיפו Module, Google Sheets, Add a Row. בחרו Spreadsheet "לידים". מפו שדות: שם מ-webhook-name, אימייל מ-webhook-email, טלפון מ-webhook-phone, ותאריך עם הפונקציה now שמחזירה תאריך נוכחי.

שלב שלישי, מייל ללקוח: הוסיפו Module, Gmail, Send an Email. To: webhook-email, Subject: "קיבלנו את פנייתך!", Content: "שלום" ואז Token של שם, "תודה שפנית אלינו. ניצור איתך קשר תוך עשרים וארבע שעות."

שלב רביעי, בדיקה: פתחו Postman או כל כלי בדיקת API, שלחו POST ל-Webhook URL עם Body שכולל name, email, ו-phone. אם הכל עבד, הנתונים יהיו ב-Google Sheets ומייל יגיע לכתובת.

[מעבר שקף]

לפני שנסגור, כמה כללי זהב של Make.

תנו שמות ברורים ל-Scenarios. "ליד חדש כוכבית Google Sheets כוכבית Gmail" עדיף על "Scenario שלוש".

הוסיפו Notes. לחצו ימין על Module ובחרו Add note. כשתחזרו לזה עוד שלושה חודשים, תדעו מה עשיתם.

תמיד עבדו עם ה-Scenario כ-Off בזמן פיתוח. רק כשסיימתם, הפעילו.

הגדירו Maximum results סביר ב-Trigger. לא אלף, זה יאכל Operations.

תמיד בדקו עם נתוני בדיקה, לא עם לקוחות אמיתיים.

הגדירו Email Notification ב-Scenario Settings. אם ה-Scenario נשבר, תקבלו מייל.

[מעבר שקף]

בואו נדבר על תמחור, כי הלקוחות שלכם ישאלו.

Make מחייב לפי Operations. כל פעם שModule רץ זה Operation אחד. Scenario עם חמישה Modules שרץ מאה פעם זה חמש מאות Operations.

תוכנית Free נותנת אלף Operations בחודש ושניים Scenarios פעילים. טוב לבדיקות.

תוכנית Core עולה עשרה דולר ושישים סנט בחודש. נותנת עשרת אלפים Operations וScenarios ללא הגבלה.

תוכנית Pro עולה שמונה עשרה דולר ושמונים ושתיים סנט בחודש. אותה כמות Operations אבל עם תכונות מתקדמות כמו Custom variables ו-Full-text execution log.

תוכנית Teams עולה שלושים וארבעה דולר ושתים עשרה סנט בחודש, עם שיתוף בצוות ו-Roles.

לרוב הפרויקטים של הלקוחות שלכם, Core מספיקה. Pro כשצריכים תכונות מתקדמות.

[מעבר שקף]

בואו נסכם את מה שלמדנו היום.

הכרנו את ממשק Make.com: Canvas, Modules, Connections, Operations. הבנו את המונחים הבסיסיים שחוזרים בכל אוטומציה.

בנינו Scenario מאפס: Trigger עם Google Sheets, Data Mapping עם Tokens ופונקציות, הרצה ובדיקה.

הכרנו את Maia AI Builder: איך מתארים Scenario בשפה טבעית ו-Make בונה, ולמה תמיד חייבים לבדוק את התוצאה.

ובנינו תרחיש מלא: Webhook כ-Trigger, שמירה ב-Google Sheets, ושליחת מייל ללקוח. תרחיש שאפשר להשתמש בו בעסק אמיתי.

בשיעור הבא, שיעור אחד נקודה שלוש, נכנס לתכונות המתקדמות של Make: Routers שמאפשרים לפצל לנתיבים שונים, Iterators שמעבדים רשימות, Aggregators שמרכזים נתונים, Error Handling מלא, ו-AI Agent Node בפעולה.

ממליץ לתרגל בינתיים. קחו תהליך שאתם עושים ידנית ונסו לאוטמט אותו ב-Make. לא צריך להיות מושלם, צריך להתחיל.

להתראות בשיעור אחד נקודה שלוש!
